bymikeRO... e_netu@yahoo. com
Veneția, 1583
Cel mai bogat și decadent oraș al Europei.
Femeile erau tratate ca niște proprietăți.
Doar câteva știau să citească. Dar câteva se bucurau de o soartă diferită.
Aceasta poveste este adevărată.
FRUMOASA VENEȚIANĂ
Tinerețea ne-am petrecut-o într-un oraș de vis,
Veneția, un paradis mandru și frumos...
Trait-am pentru dragoste, intru pierzanie și frumusețe.
Plăcerea fiindu-ne singura obligație.
Pluteam între pământ și cer,
beți de-a vieții deplină bucurie.
Nemuritori noi ne credeam și binecuvintați de însuși Dumnezeu.
Dar paradisul-am aflat apoi- e-ntotdeauna efemer...
Și teamă fi-vă cea ce va învinge...
S-a întâmplat ceva, mama?
Nu, nimic.
Simt ca leșin.
Leșin...
Ce ai de gând? Hai, Beatrice.
Repede!
Mai încet!
Veronica!
Uite! E fratele tău.
O... Veneție!
Dacă ne vede?
Nu se uita la noi.
Se uita la ele!
Ai primit scrisorile mele?
Oricum, nu mai vorbesc cu tine,
mi-ai frint inima.
Haide!
Toate astea-s pentru mine?
Oh! Oh, Olivia!
Mîndra fecioara, de virtute slaba.
Cu sini că ai tăi oricine s-ar mandrii.
Doamnă mea,
vino! Nu prea cred.
E Venus... Vino să-i binecuvintezi pe venețieni!
Mirosi ca un canal.
Mulțumesc,... halal bun venit, surioara. Ia te uită!
- Ai putea fi nevasta, totuși. - L-ai văzut?
Pe cine? Știi tu.
Pe viitorul meu soț.
E chipeș?
Este puternic.- Așa-i.
- Veronica?! - Bun venit acasă, Marco.
Cred că mi-a fost dor de tine.
Cu toate doamnele de la Curte?
Femeile din Roma nu se compara cu cele din Veneția.
Nici franțuzoaicele, florentinele ori femeile din Europa sau Levant.
Deci le-ai încercat...
Doar ca distracție, până ce tu ai crescut.
Marco.
Ce împiedica un fiu să-și sălute părinți?
Cred că frumusețea.
Ești ud. Haide să nu răcești.
Veronica. Credeam că iar pierzi cina.
Doamnele au ocupații mai bune
decât să-și otrăvească mintea cu cărți.
De exemplu?
De exemplu să se poarte frumos.
Măcelarul a spus că trebuie plătit.
Sera, când ridicați pinzele?
Săptămâna viitare.
Aș vrea să pot pleca cu tine în larg.
Nu mai visa, Veronica!
N-o să-și găsească niciodată soț dacă se poarta ca un copil.
Cum se căsătoresc oamenii, mama?
Încheie o înțelegere.
Dar dacă se iubesc?
Căsătoria e un contract, nu o veșnica idila.
Te gândești la cineva anume?
Îți place poezia?
Uitată e asprimea vieții
când inimile-aprinse se-ntilnesc,
Când Dumnezeu...
Cred că-i dragoste adevărata?!
Aș fi fost un curtean îndrăzneț, nu-i așa?
Sau poate un pirat.
Retrage-te spre stingă. Încă o dată!
Înapoi! Extensie...
Nici în vis lumea nu poate,
o fatala dragoste să-mi poarte.
Dar dacă trebuie să iubesc,
iubește-mă și tu...
Unde te duci?
Nicăieri.
'Nicăieri' are o frumoasa voce de tenor.
Veronica e pe canal, singura, cu Marco Vernier.
Mama Franco!
Oh, Elena! Nu-mi spune așa,
mă face să mă simt bătrâna!
Fetele de măritat trebuie însoțite.
E o partida bună.
Las-o.
Întotdeauna mi-a plăcut Marco.
N-o s-o ia în căsătorie dacă o are înainte.
Căsătorie?! Mireașa lui Marco trebuie să aibă o zestre uriașa.
"Ochii tăi sunt stelele ce mă conduc
Și mă topesc sub raza lor ca neaua"...
Am cumpărat-o de la Roma pentru tine.
- N-ai cumpărat-o pentru mine. - Ba da,
doar că nu știam.
Ce dar oarecare! Poate fi oricind luat înapoi.
Atunci, spune-mi orice alt dar ai vrea?
Cartea e de ajuns deocamdată.
Cred că ești prea tinara
ca să primești ce mi-ar plăcea mie să-ți dau.
Păi, nu sunt chiar atât de tinara, pe cât ești tu de înfumurat.
Nu te-ai schimbat, nu-i așa?
De unde știi?
Mă tem că mă confunzi cu una dintre cuceririle tale ușoare.
M-am înșelat asupra dorinței din ochii tăi.
Nu-ți place sărutul meu?
Aș vrea să nu fie un păcat, să-mi placa atât de mult.
Dumnezeu a făcut păcatele
ca să cunoaștem mila lui.
În ochii lui mă regăsesc.
Mai mult să mă cunosc, tinjesc,
Iar el aude strigatu-mi tăcut
Și inima mă face Ratiunea să o uit...
Cum se poate, pe loc să te îndrăgostești?
"Dragostea n-asteaptă", îmi răspunde El.
Ce farmece, a lui atingere deșteapta?
Și cum aș face dragostea să-mi neg?
Pentru mireașa mea... o mică podoaba de nunta.
Lorenzo Gritti și a ta mireasa
Uniunea voastră mulțumiți ne lasa
Sănătate, bogăție și urmași o mie
Cerească binecuvintare cu voi să fie.
- Cum au putut? - Ce anume?
Cum au putut părinții tăi
sa o mărite
cu rămolitul ăsta?
Rămolitul e var cu dogele și confident al papei.
Curtea de la Roma îl adora...
Dar ei nu trebuie să se culce cu el.
Ai fi surprinsă.
Nu rosi, nu se potrivește cu gura ta sloboda.
Puteau renunța la câțiva ducați pentru un strop de virilitate.
Măcar de dragul ei.
E pudica.
Atunci mai bine o făceau mireașa Domnului
Dumnezeu nu e atât de bogat ca Gritti.
Fă cinste familiilor Gritti și Vernier.
Pentru Veneția.
Am văzut cum va priviți.
Știu ce înseamnă asta.
Tata. Nu subestima farmecele dragostei.
Distrează-te.
Dar nu-ți pierde capul și inima.
Nu te poți căsători cu ea. Știu.
Vino Pietro!
Aș vrea să fi fost camera noastră de nunta.
Crezi că sunt nerușinata pentru că spun asta?
Nu.
Știi că nu putem să ne căsătorim.
Știu doar ce-mi ceea spui tu.
Trebuie să mă căsătoresc... conform rangului meu...
și potrivit cu bogăția familiei mele.
Atunci de ce ești aici?
Pentru că n-am putut să nu vin.
Atunci vino.
Trebuie să fac o căsătorie din rațiuni politice.
Strămoșii mei sunt cetățeni loiali de 700 de ani.
Blazonul nu constituie o moștenire.
Eu vorbesc de dragoste, iar tu de bani.
Eu vorbesc de datoria mea. Dar inima ta?
E vorba de politica, nu de inima mea.
Ce roamntic.
Căsătoria nu este romantica,
pentru asta exista poezia.
Ca să-ndulcească minciunile.
Nu te mint spunindu-ți toate astea.
Nici nu mă iubești.
Te doresc.
Dar nu destul.
Fata mea, ai țintit prea sus.
Ți-am spus,... căsătoria e un contract.
Două tari încheie un tratat.
Pentru un bărbat de rangul lui Marco, nu are legătura cu dragostea.
Totuși, poți să-l ai pe Marco.
Dar nu ca soț.
Exista o alternativa la căsătorie.
Să devii curtezana.
Te-am văzut cum le privești.
Pari vrăjită de ele.
Ai să devii curtezana...
cum a fost și mama ta cindva...
Ai fost curtezana?
Una dintre cele mai bune.
Când?
De mult.
Veronica, am sperat să-ți fac zestre pentru o căsătorie bună.
Dar tatăl tău...
ți-a băut zestrea.
Fratele tău trebuie să-și cumpere brevetul,
iar eu sunt prea bătrâna.
Acum,
tu trebuie să ne întreții.
Uită-te la miinile astea... Catifelate...
Prea catifelate pentru o spălătoreasa
sau ca să lucrezi la o vinarie.
Poate să fii camerista.
Poate te angajează Beatrice.
Nu ar fi drăguț?
Atunci trimite-mă la minastire.
Veronica nu ești tipul. De unde știi?
Ce faci?
Orice ai alege, să știi despre ce e vorba.
Ar fi mai mult decât mi-a oferit mie mama.
Primul secret al unei mari curtezane...
sa cunoască plăcerea...
ca să o poată dărui.
Frumusețea e o manifestare a divinității.
Aceasta teorie a ridicat Capela Sixtina.
Va face același lucru cu tine.
Înălțimea e un avantaj pentru femei ca și pentru bărbați.
Ținuta crează prima impresie.
Vino cu mine, Veronica.
Mama, nu putem să intrăm aici!
Doamnele nu pot.
Curtezanele pot.
În politica, Pericle s-a bazat mai mult pe sfaturile amantei,
decât pe locotenenții lui.
Curtezanele, draga mea, sunt cele mai educate femei din lume.
Curtezana este o forță a naturii în haina civilizată.
Orice camerista poate să cadă pe spate
și să-și ridice fusta.
Adevărata ta putere vine din ceva mai profund decât frumusețea.
Cleopatra o știa.
Theodosia... Aspășia,
puteau seduce un bărbat de la câțiva metri
fără să-și arate un centimetru de piele.
Cum?
Cu mintea.
Dorința începe în minte.
Nu înțeleg.
Nu, nu înțelegi.
Gândește-te la Marco.
Știu că furia o cunoști.
Încearcă și disprețul.
Amuzamentul.
Supunerea.
Extazul.
Acum... fă-l să creadă că e singurul bărbat din univers.
- Cine te-a învățat? - Bunica ta.
Ca să îți alegi cu înțelepciune iubiții,
trebuie să înțelegi bărbații.
Indiferent de forma trupului,
de rang sau bogăție,
toți visează la ispite.
Ireziștibila, inabordabilă Venus...
care se transforma într-o fecioara supusă când au avut o zi grea.
Vino.
Să nu-ți fie scirba.
Dacă nu-ți place,
simt, așa cum cinii simț frica.
Și or să te urăsca din cauza asta.
De ce mi-ar fi scirba?
Dacă-l atingi aici...
Uimitor!
Atingerea să fie ușoara,
ca de fulg...
Apoi ferma.
Limba... ca atunci când lingi dulciuri.
Dinții... apuca ușor,
doar atât,
cât să-l faci să-și dorească mai mult.
Dorința ne întreține pe noi.
Ministre Ramberti.
Aș vrea să v-o prezintă pe fiica mea, Veronica.
Mi-ar aduce noroc dacă ai juca o mână pentru mine.
Nu uita, Veronica, iubește dragostea.
Dar nu iubi bărbatul, altfel vei fi în puterea lui.
Noroc!
Pot să vă vizitez? Pot să vă vizitez?
Incintatoare!
E primul meu joc.
Primul?
Fără îndoială.
Sunt onorat.
Caiți-vă pentru excesele voastră fără rost.
N-aduc mingiiere.
Caiți-vă!
Prieteni!
Asta e un joc iubit de Dumnezeu?
De ce va jucați sufletele?
Ce dorești?
Salvarea voastră.
Nu e o companie demna de o asemenea frumusețe.
Veneția e un mare bordel plutitor.
Ce te supăra, vere?
Sărăcia mă indispune întotdeauna.
Invidiezi sexul slab pentru niște firimituri?
Nu, deși eu nu câștig într-o luna cât câștiga ele într-o noapte.
Drăguțe găuri.
- Spune-ne un poem. - Nu mă maimuțaresc pentru cei bogați.
De când?
Toți ne maimuțarim, nepoate.
Săraci și poeți deopotrivă.
Sunt gata să te servesc, unchiule.
Voi spune un poem.
Cu ce subiect?
Doge?
Veneția. Să celebram indestulărea noastră.
În glorie născută...
Falnica fecioara...
Frumuașa și puternică Veneție, a mării regina,
Fecioara nesupusă Și suverană-i ea...
Casta zeița...
Din ape născută...
- Vin? - Da.
Veronica.
Nu fi așa surprins, signior Venier,
e jignitor.
Signior? - Nu fi absurdă!
Nu sunt.
Te tratez cu aceeași răceala cu care m-ai tratat și tu.
Confunzi indiferentă cu sinceritatea.
Iar tu cinstea cu corupția.
Mă crezi corupt?
Un corupt las.
Marco! Cu ce pot să-ți fiu de folos?
"Frumusețe, inteligența și bogăție reunind
Poarta între Orient și Apus
A libertății mama Și-a onoarei odrasla
Cămin... și patrie și suflet
Bărbaților viteji".
Poate frumoasa copila e în stare de ceva mai bun?
Un duel!
"Veneția... Mama...
fecioara... regina și zeița...
Nu-i ușor să fii toate astea la un loc.
De raiul fu pierdut de patima femeii,
păcatul poate fi spălat Dind patrie, cămin și suflet oricărei... pute!"
Cine e fata asta?
"Dulce laguna,
ce viața ne dai...
Cu lăcomia și-a comerțului rivalitate...
alături stai.
Doamnă Veneția,
în fleacuri își arata felul...
Iar haină-i străluce ca a lunii raza
Și-nțelepciunea-i
Și-nțelepciunea-i ca ziua luminează.
Ale ei neveste,
ca prada de război, sub lacăt vegetează.
Nu-ți mai întoarce niciodată chipul de la mine!
Nu trebuie să ramii însărcinată, draga mea.
Nu-i infailibil
dar e mai gustos decât carapacea de țeștoasa.
Ei?
Nu mi-ai spus tot.
Cum aș fi putut?
Nu vor fi toți ca Ramberti.
Cine urmează?
Onorează-ne cu un poem, signora Veronica.
M-aș simți prea umila în fata atitor minți luminate.
Mai fă-ne să ridem ca mai-nainte!
Poate dacă sunt deșteapta,
o să vă facsă plângeți.
Eu o să plâng dacă nu-mi permiți să te mai văd.
Joi?
În fiecare joi?
Am să număr orele până la fiecare dată.
Dacă te mai cobori, cerceii or să să-ți fie pantofi.
Marco Venier, cred că ești gelos.
Ești gelos doar
pe ce nu poți avea.
Nu poți să mă ai.
- Pot să am orice femeie din Veneția. - Iar eu orice bărbat.
Noi doi ne asemănam.
Amândoi știm că dragostea e inoportuna,
dacă nu imposibila.
De ce nu ne-am bucura de puținul care ni se permite... împreună?
Nu sunt liberă.
- Ei? - Ce?
Văd că te distrezi.
Da, signor Venier.
Domenico. Altfel, mă faci să mă simt bătrân.
Lăsați-mă să vă ajut!
Nu e o priveliște pentru ochi atât de frumoși.
Nu mă tem de carne.
Cel care te-a rugat să faci versuri...
e Francesco Martenengo...
amiralul flotei noastre.
Andrea Tom.
Să nu cumva să-l înfurii.
Episcopul de la Torre.
Colecția lui de picturi e întrecută doar de colecția lui de femei.
Atât de multe?
Ca-n biblie.
Ramberti, Ministrul Apărării, îl știi.
E îndrăgostit de tine.
O spuneți de parc-ar fi o boală.
Crezi, poate, că te vreau pentru mine?
N-aș îndrăzni.
Păcat.
Mă flata gindul că ai putea bănui așa ceva, date fiind împrejurările.
Aș fi fericita să vă întovărăsesc în orice împrejurări.
"Cele mai bune curtezane au unul".
Signor Marco Venier dorește să-l primiți.
Un paun nu constituie o moștenire.
Uitați-vă la astea!
Fermecător spectacol.
Am văzut și mai bune.
E interesant
să fii printre atâția bărbați pe care i-ai văzut fără nadragi.
Totul apare în cu totul alta lumina.
Mă întrebam...
M-aș bucura dacă am putea...
să facem schimb de versuri...
într-o noapte... Veronica?
Nu ne putem permite sa ne avem unul pe celălalt.
Amândoi suntem curteni care ne câștigam piinea.
Desigur.
Despre ce-ți vorbea vărul Maffio?
Despre plăcerile poeziei.
Îți place vinatoarea?
Vinatoarea are o frumusețe cruda, nu-i așa?
Ca și tine.
- E frumusețea mea cruda? - Așa cred.
Pentru cei pe care-i refuzi.
Doar refuzul meu îți atita dorința.
Te subestimezi.
- Lingușitorule. - Spune da...
Și să vedem dacă scapi de mine.
Să vedem...
Dacă am dreptate...
o să te saturi de mine. Dacă ai tu dreptate, o să mă satur eu.
Poate ar trebui să rămânem cum suntem?!
Știi că regret...
... durerea pe care ți-am provocat-o.
Din toată inima.
Ți s-a ridicat inima.
Tatăl ei are jumătate din Lombardia, iar mătușa ei e nepoată papei.
O alianta cu familia asta e un dar al cerului, Marco.
Marco,
Te vei căsători cu Giulia de Lezze...
Pentru Veneția, dacă nu din alte motive.
Dacă nu te-aș cunoaște, aș zice ca joci indiferentă unui îndrăgostit.
Hai, fiule,
spune adevărul și fă-l pe diavol de rușine.
Deci turcii ataca iar?
Sultanul vrea Mediterana.
Ce e lucrul acela minunat?
Hermina.
Veronica!
Sunt un tâmpit!
Mica mea poeta.
Sunt un tâmpit!
Ești steaua cea mai strălucitoare de pe cerul Veneției.
Cea mai rece...
dar și cea mai strălucitoare.
Unchiul meu...
spune... ca...
... sunt indiferent ca un bărbat...
... pe cale să se căsătorească.
Mă căsătoresc, Veronica. Felicită-mă!
Felicitări pentru minunata ta partida.
Ce exprimare generoasa.
O iubești?
Trebuie?
Sper că e o uniune profitabilă.
Îți place poezia?
Am citit psalmii.
Spune-mi un secret.
- Nu am secrete. - Oricine are secrete.
Bine... Spune-mi o dorința.
O mare dorința.
- Sper să-ți dau fii puternici. - Nu.
Ceva...
M-am gândit la ceva personal. Ceva numai al tău.
Singura mea dorința e să fiu o soție bună.
Iar nu-i dorința nestăvilita ce de rușine mă umple, ci dragostea.
De soarta luată-n râs, de pintecu-mi intarcuita.
De gelozie arsă, ce-ncet mă arde
Cu-o flacăra de gheața rea și-ntunecată
Iubesc, iată, și arma ce-n răni mi se sucește...
Norocos e bărbatul ce-ți inspira versurile.
E maestra-n curvasarii.
Sincer,
n-aș fi crezut că unchiul mai e-n stare de ceva.
Ce i-ai făcut,
de l-ai adus în stare să-ți publice cintecele?
Pe cei de-un sânge cu el nu i-a ajutat deloc.
A muncit pentru asta.
Te cred!
Care mai ți-e prețul, Veronica?
Dacă madularul ți-e fără vlaga precum versul, nici un preț nu e de ajuns.
- Mafio! - Am vrut doar să-i dovedesc, vere.
Ce vitejie. Și ce ai vrut să dovedești?
Iartă-mă!
Îmi cer scuze.
Scuzele mele.
Ai curaj să te întreci în versuri și în spade reci?
Madonna Veronica...
O târfa unica în felul ei.
"Oricit ai cânta și oricit ai rima
Tot târfa ramii
pentru cei nesatui.
Te mîndrești ca versuri faci
Și ca pe-oricine-n pat întreci.
Pe-ale Veneției frumoase neveste
De-ale bărbaților lor pofte le scap.
Deci mărturisești
că-ți place... sa... te tavalesti
și frumusețea să-ți prețaluiești."
O mică greșeala.
Mărturisesc ca-n pat zeița sunt
Pentru cei ce mă iubesc și mă prețuiesc.
Mărturisesc...
ca-n pat zeița sunt Pentru cei ce... bine mă plătesc.
Nici cearsaful, nici coala albă de hârtie, Mai dulce limba nicicind nu or să știe
Pe cearsaf ori pe hârtie...
Pe cearsaf ori pe hârtie,
mai jalnica târfa n-o să fie.
Lupți ca un marinar.
- De la un marinar am învățat. "N-o mai lungi.
Retrage vorbele de mai-nainte
Și recunoaște că am inima și minte.
O mână lacoma și-o inima pustie ce oricui se vinde."
Cum de-ați lăsat acest oraș
să se transforme într-o cloaca a depravarii?
Așa cum apele care curg prin Veneția spala murdăria,
tot așa
și Domnul va spala râul.
Nu ești de acord, prietene?
Cred că nu.
Un suflet chinuit e un suflet fără Dumnezeu.
Tot trupul e ca iarba.
Toți o să-l vedem pe Făcătorul nostru.
Asta ne așteaptă pe toți.
Chiar și pe venețieni.
Putem fi salvați, frate.
Dorința ta te face slab.
Poți să mă vindeci de dorința...